God morgon, Ers Majestät. Det är hög tid.
-Nyheter? -En kurir anlände i natt.
Fartyget med Hennes höghet lämnade Calais i förrgår.
Om allt har gått väl är hon i Dover nu.
Var det fel av mig att sända henne?
Ers Majestät alltid agerar med Frankrikes bästa för ögonen.
-Och om hon inte återvänder? -Hon återvänder, det är jag säker på.
-Ett brev till mig? -Från Sveriges kung, Ers Majestät.
Öppna och berätta vad det står.
Kungen har brutit sitt förbund med holländarna för att stödja oss.
Bra. Nu behöver vi bara England på vår sida.
Vad vet vi om fången som försökte döda Hennes höghet?
Monsieur Marchal förhör honom i denna stund.
Meddela Marchal att jag vill prata med honom.
Nu vet du var du är.
Då så...
-Vem gav dig ordern att döda henne? -Jag vet inte.
-Hur kontaktade han dig? -Det har jag glömt.
Det går att slå in en spik mot en viss punkt i skallen-
-varvid offret behåller förmågan att tänka och tala-
-medan kroppen blir förlamad.
-Jag... -Ja?
Jag såg honom aldrig.
Han lämnade lappar. Varje gång på en ny plats.
Vad gjorde du innan du gick med i min polisstyrka?
Jag jobbade på ett värdshus.
-Vet du vem Vilhelm av Oranien är? -Nej.
-Är du rädd? -För vad?
Besöker ni Vilhelm av Oranien eller kommer han till Frankrike?
-Jag känner inte till namnet. -Var ligger detta värdshus?
Du borde vara rädd.
Betalar han er? Vilhelm av Oranien.
Jag vet inte vem det är. Jag har aldrig ens varit i Holland.
Jag sa inte att han är från Holland. Det gjorde däremot du, inte sant?
Kungen vill tala med er. Omedelbart.
Håll honom under ständig uppsikt. Säg inget, och ge honom inget.
Välkommen hem, Ers höghet. Hur var er resa?
Låt mig redan nu be om ursäkt. Slottet är tämligen kallt så här års.
Ska jag träffa enbart Hans Majestät?
Även Arlington och Arundell kommer att närvara.
Vore det möjligt för mig att träffa Hans Majestät i förväg - privat?
Tyvärr inte, Ers höghet. Det vore högst inkorrekt.
Jag är inte skapt för detta! Jag har inte modet.
Ni finner modet, Ers höghet.
-Något som är fel, Ers höghet? -Inte alls.
Hans Majestät sitter i möte med sina rådgivare-
-och tar strax emot er.
Var är monsieur Marchal? Kungen önskar träffa honom.
Så detta är vår förrädare?
Men monsieur Marchal sa...
Om jag bestämde skulle jag låta hänga, dra och fyrdela dig.
Ohyggligt...
-Vad används denna till? -Till att döda människor.
Döda människor? På detta vis?
En vakt väntar vid tvättstugan. Han visar dig vägen ut.
Sök upp vår vän i Paris och säg att jag behöver hans 20 bästa män.
För dem till vår vanliga mötesplats och invänta mina instruktioner.
Tack.
Minette! Min kära syster!
Bror.
Senast jag såg dig var du rädd för ett spöke under sängen.
Jag är inte här som er syster utan som Frankrikes emissarie.
Det kvittar. Jag är ändå glad att se dig.
Då så, låt oss ta itu med saken.
Sir William har sammanfattat er kungs proposition-
-men jag kan tyvärr inte acceptera den.
Han ser England som en granne utan några som helst ambitioner.
Han ber oss se på medan han tar över Hollands handel.
Detta är oacceptabelt.
Han erbjuder oss sin hjälp i vår relation till påven-
-men vilka garantier ger han?
Kort sagt, hans proposition ger Frankrike alltför stor favör.
-Hur mycket vill ni ha? -Ursäkta mig?
-Ni är pank. -Vilken underhållande tanke!
För sex år sedan drabbades London av pest.
Två år senare eldhärjades staden.
Ni är pank, men föredrar att inte medge det.
Så jag frågar igen: hur mycket?
-Dessa ärenden sköts inte så här. -Jag sköter dem så här.
Käraste syster...
Jag föredrar att ni kallar mig "Ers höghet".
Vi hade tänkt oss en halv miljon i månaden i ett år...
Trehundra per månad i sex månader.
Men 300 000 crowns räcker till så lite!
Vi ger er dessutom en personlig vaktstyrka om 5 000 man.
-En vaktstyrka? Som ska göra vad? -Skydda er, bror.
Är ni säker på att Vilhelm av Oranien ligger bakom konspirationen?
Jag har inga tvivel, Ers Majestät.
-Kan ni tvinga fram sanningen? -Jag kommer att få fram det han vet.
Men det är inte troligt att han vet allt.
De ansvariga har sett till att han inte vet mer än nödvändigt.
Jag önskar tala med honom själv.
Bemanna varje utgång! Skicka soldater till varje värdshus och horhus i byn!
Varsko våra agenter i Paris och Orléans. Nu!
Det här är högst olyckligt.
För mig, för jag är inte längre säker i mitt eget hem-
-för Frankrike, då Vilhelm av Oranien snart bär hennes krona-
-och för min säkerhetschef-
-då han med detta har förbrukat sin uppdragsgivares förtroende.
Det stämmer, Ers Majestät, att monsieur Marchal-
-drivs mer av våld än förnuft.
Men han är en pliktens man som går att lita på.
-Han har misslyckats. -Ja, Ers Majestät.
Men vore det inte för honom skulle Ers Majestät vara död.
Efter närmare betänkande...
...är jag villig att acceptera Hans Majestäts proposition.
Du kan återvända till Frankrike med ett undertecknat fördrag.
Är du säker på att jag kan lita på honom, Minette?
Självfallet.
-Ni har samma ambitioner. -Det tror jag knappast.
Ludvig har som mål att etablera sig som universums medelpunkt.
Han vill bli ihågkommen som en stor kung. Inte du?
Nej, mina ambitioner är mer blygsamma.
Jag önskar bli ihågkommen som en kung som inte gjorde någon förnär.
-Jag har glömt fråga hur du mår. -Jag mår bra, tack.
Saknar du England?
Jag saknar min bror, när han inte försöker förödmjuka sin syster.
Solen är alltings mitt. Hjärtat.
Universums moder.
Utan dess värme och ljus försvinner allt liv.
Människan upphör att existera.
Man kunde nästan tro att han pratar om dig.
Kan ni applicera samma måttstock på Frankrike?
Frankrikes topografi skrivs i denna stund, Ers Majestät.
Låt oss hoppas att vi inte har överdrivit våra tillgångar.
Jag måste tyvärr meddela att preliminära mätningar tyder på-
-att Frankrike är mindre än vi trott.
Vill ni med era mätningar beröva oss de områden vi vann i kriget?
Ingen kan motbevisa sanningen. Inte ens en kung.
Jag underkastar mig den vetenskapliga sanningen.
Bror.
-Jag är besviken på dig. -Varför då?
Jag bad dig ta ansvar för etiketten vid hovet.
Det verkar inte ha gett resultat.
Du vet att ditt förslag inte lockar mig det minsta.
Det var inte ett förslag.
Jag föreslår att du tänker om och att eftertanken ger resultat.
Hennes höghet väntas återvända i morgon, Ers Majestät.
Det gläder mig att höra.
Även mig.
Jag minns att du var bra på kort när vi var unga.
Jag fuskade. Men du märkte aldrig något.
Det berättar han nu.
-Nu skulle du inte våga fuska. -Jag behöver nog inte göra det.
Hans Majestät får 88 poäng.
Lord Rohan 103. Hans Majestät är skyldig Rohan 25 000 franc.
-En till omgång? -Låt gå.
Ja?
Min män har sökt igenom palatset, byn och omgivningarna utan resultat.
Fången har tagit sig härifrån.
Jag är skyldig dig två miljoner. Du får dem i morgon bitti.
Nu får ni ursäkta mig. Jag känner mig trött.
Ers Majestät, det är inte säkert-
-att vi har två miljoner franc här i palatset.
Då blir min regeringstid kortare än jag hade hoppats.
Låt mig vinna tillbaka det ni har förlorat, Ers Majestät.
Om ni lyckas vet ni var jag är.
Jag tror att det här användes för att förgifta er far och mig.
-Var hittade ni det? -I en kvinnas klänning.
Det är utan tvivel ett gift.
Oleander.
-Känner ni personen som blandat det? -Alltför väl.
Ursäkta att vi stör, men madam insisterade på att få träffa er.
Tack. Lämna oss.
-Är jag fortfarande kung? -Fortfarande kung, och min herre.
Hur lyckades ni kuva fienden?
Genom att använda min kvinnliga list och genom att vara bättre än han.
Kvinnlig list? Du gör mig svartsjuk.
Det behöver ni inte vara.
Du borde använda den på mig.
Er önskan är min lag.
Jag minns inte när jag senast var hungrig.
Vad menade kungen med "etikett"?
Nån virrig idé som ska få mig att framstå som en idiot.
Han bad mig utfärda föreskrifter om hur folk ska bete sig vid hovet.
Han vill förvandla oss till marionetter.
-Är det en så dålig idé? -Ja.
Jag tror att det är möjligt att du underskattar din bror...
...och låter avundsjukan förblinda dig inför hans talang.
Jag underskattar honom inte. Jag ser honom för den han är.
Det bästa sättet att kontrollera alla är att bestämma deras minsta rörelse.
Och du kan inte bortse från att han återförde mig till dig.
Skulle jag stå i skuld till honom?
Ja, hjärtat. Det måste vara rena tortyren för dig.
-Vad gör du? -Hämtar papper och skrivdon.
Vi ska förvandla Versailles adelsfolk till ödmjuka tjänare, kära du.
Alla kommer att veta hur de ska bete sig från morgon till kväll.
Hur de ska spatsera, konversera, tilltala en man, tilltala en kvinna-
-hur och var de ska sitta...
Hur de uppför sig inför kungen.
Och du, min hingst, kommer att vara ceremonimästare.
-Du är galen. -Låt oss vara galna tillsammans.
Med er tillåtelse, tar jag itu med henne som jag finner lämpligt.
-Tänker ni tortera henne? -Nej.
Det skulle tillfredsställa henne.
Och dottern?
Om hon hade varit inblandad skulle Hennes höghet vara död nu.
Vart jag än vänder blicken ser jag Vilhelm av Oranien.
Han söker underminera vår allians med England.
Kanske kan detta misslyckande få honom att upphöra.
Tvärtom. Det kommer att få honom att gå ännu längre.
Vilhelm av Oranien, Ers Majestät.
Ett skepp under fransk flagg sägs ha lämnat er hamn häromdagen.
Ja, en last med vin och ost anlände nyligen till vårt land.
Det sägs att dess last knappast var ämnad till en bankett.
Jag låter undersöka saken om det stör er så.
Jag önskar bara veta vad den franska kungens svägerska...
...gjorde här.
Hon besökte sin bror. Besöker inte syskon varandra i Holland?
Om jag vore Ludvig, och hade för avsikt att attackera Holland-
-skulle jag först kontakta hennes allierade.
Jag skulle be Sverige blunda och försöka få med mig England.
Och vad skulle jag erbjuda i gengäld? Pengar.
Och vem skulle jag sända? En erfaren diplomat?
Eller någon som står kungen nära, som han instinktivt litar på.
Era påståenden kunde äga giltighet om det inte vore för en sak.
Skulle jag ingå en allians med Ludvig och attackera holländarna-
-om jag avsåg att föreslå en äktenskaplig allians-
-för mannen som snart är Hollands kung?
Jag förstår inte.
Ni har nog inte träffat er kusin, min brorsdotter Maria
Nej. Det är en ära.
Maria söker en make.
Och ni söker väl en hustru?
-Varifrån i söder kommer ni? -Strax utanför Pau, Ers höghet.
-Saknar du det? -Nej. Jag har mitt hem här nu.
Du låter dig kanske förföras av drömmen om äktenskap, rikedom...
...om en plats bredvid kungen?
Oroa dig inte. Det gör vi alla.
Var försiktig, Sophie. Du lever på den mest spännande platsen i världen-
-men det är lätt att tappa bort sig.
Det viktigaste här är tillhörighet.
Hör Ers höghet inte hemma på Versailles?
-Vet Hans Majestät om detta? -Det är hans idé.
Ni ska vidarebefordra informationen till alla vid hovet.
Den som bryter om etikettsreglerna...
...ska straffas.
De kan komma att reagera häftigt inför dessa påbud.
Förr eller senare låter sig även den vildaste av hästar tyglas.
Då så.
Vi har proviant- och materieldepåer i Dunkirk, Kortrijk, Lille-
-Brisach, Pinerolo, Metz och Thionville.
-Hur länge kan de försörja oss? -I sex månader, Ers Majestät.
-Bra. Förbered våra trupper. -Redan, Ers Majestät?
-De ska vara stridsklara i vår. -Uppfattat, Ers Majestät.
Tack, Ers Majestät. Det är ovanligt att en monark tar en tjänares roll.
Vi är väl alla Frankrikes tjänare?
-Hur var England? -Kallt.
Jag har aldrig varit där-
-men det berättas om ständigt regn och hunsade invånare.
Ers Majestät får ursäkta men det är en myt.
-Hej, mor! -Hej, hjärtat.
Hennes höghet ska presentera mig för hertigen av Quercy.
-Kan du tänka dig mig som hertiginna? -Är du inte kär i en byggarbetare?
Du sa åt mig att glömma honom.
-Vad håller du på med? -Jag har tappat bort en brosch!
-Något är fel. Vad är det? -Ingenting!
-Något nytt om vår situation? -Det kommer att lösa sig.
Om jag äktar en hertig är vi väl säkra?
Ja, men glöm aldrig vilka vi är.
Dagen då vi åkte önskade du mig en trevlig resa till England.
Hur visste du att jag skulle dit?
Skvaller, du vet...
Det är något du döljer för mig.
Om jag döljer något för dig så gör jag det av en god anledning.
"De två kungarna kommer att förklara krig mot Hollands provinser."
"Frankrikes kung kommer att få hjälp av 6 000 man från England."
"England ska skicka 50 örlogsfartyg och Frankrike 30."
Hans Brittiska Majestät tilldelas Walcheren, Scheldedeltat och Cadzand-
-som sin del av de erövrade provinserna.
"Englands kung kommer vidare att bekänna sig till katolicismen"-
-"och ska erhålla två miljoner crowns de kommande sex månaderna."
-Vi hade accepterat tre miljoner. -Inte jag.
Detta måste firas! I morgon. Fram till dess måste ni vila.
-Får jag fråga hur ni mår? -Något trött.
Ni måste vila er. Soppa i en vecka, med harsyra och rosmarin.
Om kungen säger att ni är en man så är ni en man.
Det där är inte nödvändigt.
Monsieur Marchal. Jag hoppades stöta på er.
-Kan jag få tala med er? -Naturligtvis.
Ni förstår...
...jag får intrycket att ni är arg på mig.
Varför skulle jag vara det?
Jag ljög om vem jag är.
Papperet ni använde är schweiziskt. Det fanns inte här när ni föddes.
Jag underskattade er.
-Så varför ljög ni? -Jag var rädd.
Jag bryr mig om er.
Jag kom till hovet med avsikten att hitta en make till min dotter...
...men så fann jag ännu en anledning att stanna.
-Har ni funnit en man till er dotter? -Nej, inte än.
Vad har ni för avsikter med oss? Ni tänker väl inte bannlysa oss?
Nej. Det kommer säkert att få en fördelaktig lösning.
Bra.
-Något nytt från hovet? -Alla pratar om balen i morgon.
Tack.
-Vad var ditt namn, nu igen? -Marie, Ers höghet.
Tack, Marie.
-Vad ska du ha på dig? -Jag kan inte bestämma mig.
Jag minns min första maskeradbal.
Jag dansade hela kvällen med en lång man som bar Apollos mask.
När balen närmade sig slutet tog han med mig ut på terassen-
-kysste vart och ett av mina fingrar och gick sedan därifrån.
-Så vem var han? -Än i dag vet jag inte.
-Ska Ers höghet gå? -Jag tror inte det. Jag är trött.
Men den är till er ära, Ers höghet. Hans Majestät lär bli besviken.
-God morgon. Vad gör du här? -Jag kom för att se ett skådespel.
-I mitt sovrum? -Ja, det kallas le grand lever.
En sedekomedi med tragiska undertoner.
Från och med nu tillhör ditt liv inte dig.
Allt du gör, görs med avsikten att beskådas och beundras.
Påklädning, rakning, intag av mat och dryck...
Detta är inte längre handlingar utan ett skådespel.
Hovets adelsmän ska inställa sig vid en viss tidpunkt.
-Hertigar före markiser. -Jag är med hertigen.
Men blott ett fåtal ges privilegiet-
-att närvara, observera och i vissa fall delta.
Det råder strikt kontroll kring vilka som kommer in och lämnar rummet.
Sex tjänare bistår vid påklädningen. Två stycken vid skopåtagning.
Allt du gör är en uppvisning i rikedom, auktoritet-
-harmoni och ärbarhet-
-och sist men inte minst: fromhet.
Mässan är klockan elva. Kom inte för sent.
Låt mig gratulera dig, bror.
Det är ett perfekt system där alla vet sin plats.
Inte minst jag.
-Vart ska du, mor? -Jag ska rädda oss.
-Madame de Clermont? -Ja?
Monsieur Marchal har skickat mig. Han väntar på er. Följ mig.
-Var är han? -Han önskar överraska er.
-Kom inte närmare. -Jag förstår inte.
Där en skog omger en rad vintergröna träd.
Ni minns.
Så det här är slutet?
Ner på knä.
Gå ner på knä.
Se på mig.
Vad ser du?
Jag ser...
Jag ser ensamhet. Jag ser rädsla.
Jag ser...
...förtvivlan, sorg.
Och pliktkänsla.
Så gör det.
Vad gör ni?
-Letar ni efter min mamma? -Nej, jag letar efter er.
-Varför då? -För att säga åt er att åka härifrån.
Jag förstår inte.
Det gör ni nog. Försvinn härifrån. Ni hör inte hemma här.
Men min mamma, då?
Ni kommer att återvända ensam.
Ser jag er här igen kastar jag er i rännstenen.
Vad har ni gjort med henne?!
-Er son, Ers Majestät. -Bra.
Hans Majestät vill att ni stannar.
Jag har fört dig hit för att lära dig regera.
Att vara kung är att ha mer makt än du kan föreställa dig.
Allt du ber om kommer till dig. Allt du önskar blir ditt.
Du kommer att ha makt. Men med makt följer ansvar.
Ansvar inför undersåtar och vänner, inför rättvisa och sanning.
Men med makt följer även faror.
När jag var i din ålder fanns det de som sökte krossa oss.
Personer vi såg som vänner.
De kom med blod på händerna och mord i sitt hjärta.
Jag kommer inte att utsätta dig för samma sak.
-Förstår du? -Ja.
Rohan, min son kommer att tillbringa några dagar med oss.
Jag ska lära honom styra en nation och du ska lära honom jaga.
Det vore en ära.
-Har mina order verkställts? -Ja, männen är redo.
Jag lämnar ett meddelande på det vanliga stället-
-när tiden är inne.
Vad är planen? Ska vi gripa kungen?
Nej. Kungen är inte vårt mål.
-Madam? -Herr Rohan.
-Vad sägs om ett till parti kort? -Med nöje.
-Deltar ni inte i festligheterna? -Jag föredrar att se på.
-En högst ovälkommen överraskning. -Jag kom för att erbjuda er något.
-Vad då? -Mig själv.
Kan ni inte tänka er ett liv som hustru till en byggare?
-Han vill inte ha mig. -En vis man.
Så jag är ert enda hopp. Ni kom till mig för er räddning.
-Ni är tapper. -Och ett gott byte.
Jag är ogift och orörd.
Ni verkar åtminstone vara det. Det är det enda som räknas här.
Låt gå.
Om ni önskar stanna här arbetar ni för mig.
Alla, frånsett kungen och jag, tror att ni är adlig.
Så förblir det.
Ni kommer att vara en del av hovet. Dansa, kurtisera...
...skvallra, spela kort, förföra...
Men från och med nu är ni i min tjänst.
Ni ska berätta för mig vad folk gör, vad de säger...
...vem som delar säng med vem, vem som är otrogen, vem som fuskar.
Om ni går emot mina order möter ni samma öde som er mor.
Från och med nu äger jag er. Det är mitt erbjudande.
Låt gå.
-Varför ska jag ha den här färgen? -För att den är kunglig!
Vissa bryr sig om att göra ett gott intryck.
Vi tänker likadant.
-Ska jag byta mask? -Inte alls. Kom.
-Jag ville tacka dig. -För vad?
För att du förstår mig.
Jag har ofta tänkt att våra olikheter har varit ett alltför stort hinder.
-Det är säkert mitt fel. -Inte helt.
-Det är storslaget. -Än finns de som vill förstöra det.
-Jag har talat med honom... -Jag syftar inte på din vän.
Jag pratar om krafter som är betydligt starkare.
-Vilka? -Jag vet inte än. Men de är nära.
Prinsessan vi har väntat på!
Men känner ni igen er kung? Är det jag?
-Eller är det jag? -Vem vill du att det ska vara?
-Det kan jag inte svara på. -Hon vet inte!
-Du kommer väl att dansa med mig? -Ja.
-Varför inte med mig? -Hon kommer att dansa med oss båda.
Hans Majestät är på ett smickrande humör.
-Varför säger du det? -Jag känner honom. Och han dig.
Det känns tryggt att veta att jag har dig på min sida.
Ni har många rådgivare som är mer kompetenta.
Men du är så mycket mer än bara en rådgivare.
Du inser väl att han inte längre älskar dig?
Ändå ligger du vaken om natten-
-och drömmer om att höra hans fotsteg och knackningen på dörren.
Du var och förblir min första kärlek. En del av mig är alltid med dig.
Hans löften och inviter får dig att fortsätta hoppas.
Du hade varit en fantastisk drottning.
-En del av mig är alltid med dig. -Nu är du bara en marionett.
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com